הלב מורכב ברובו משריר שמתכווץ ומזרים את הדם בפעימות. הלב נח בין פעימה לפעימה.
הלב מחולק לשניים על-ידי מחיצה. בצד הימני של הלב זורם דם, שהוא דל בחמצן (ועשיר בפחמן דו-חמצני), ואילו בצדו השמאלי זורם דם עשיר בחמצן.
בזכות המחיצה בין שני חלקי הלב, יש הפרדה מוחלטת בין הדם העשיר בחמצן לבין הדם הדל בחמצן, ולכן הם אינם מתערבבים.
בכל צד של המחיצה, צד ימין וצד שמאל, מחולק החלל לשניים – עלייה (פרוזדור) וחדר.
![](/images/bullet_arrow_chapter.gif) |
זרימת הדם בתוך הלב |
כאשר הלב פועם ומתכווץ, הוא מזרים את הדם באותו הכיוון תמיד.
לאחר שהדם העשיר בחמצן מגיע (מן הריאות) דרך וורידי הריאה אל העלייה השמאלית של הלב, הוא עובר אל החדר השמאלי של הלב. משם הוא מוזרם אל הגוף דרך אבי העורקים.
הדם העשיר בפחמן דו-חמצני (החוזר מכל חלקי הגוף), נכנס דרך הוורידים הנבובים אל העלייה הימנית של הלב ועובר אל החדר הימני. משם הוא מוזרם אל הריאות דרך עורק הריאה.
![](/images/bullet_arrow_chapter.gif) |
מה גורם לכך שהדם זורם תמיד רק בכיוון אחד? |
בתוך הלב ובוורידים יש שסתומים (מסתמים), המאפשרים לדם לזרום רק בכיוון אחד.
זוג אחד של מסתמים נמצא בין העליות והחדרים. כשמסתמים אלה פתוחים זורם דם הנכנס ללב מהעליה אל החדר, גם בצד שמאל של הלב וגם בצד ימין. כשהחדרים מתמלאים ושריר הלב מתחיל להתכווץ, נסגרים המסתמים הללו ולא מאפשרים לדם לזרום מהחדרים לעליות.
זוג שני של מסתמים נמצאים בין החדרים לבין העורקים הגדולים היוצאים מהם. בצד שמאל של הלב – בין החדר השמאלי ואבי העורקים ובצד ימין של הלב – בין החדר הימני ועורק הריאה. כששריר הלב מתכווץ נפתחים המסתמים האלה ומאפשרים לדם לפרוץ מהלב אל תוך העורקים אך כששריר הלב סיים את התכווצותו נסגרים המסתמים ומונעים מהדם שבעורקים לחזור חזרה אל תוך חדרי הלב.
קולות הלב שאנו מכנים "דפיקות לב" נגרמים על-ידי סגירת השסתומים:
הקול הראשון הוא קול הסגירה של שסתומי הָעֲלִיוֹת בתחילת התכווצות החדרים.
הקול השני הוא קול הסגירה של שסתומי העורקים מיד בתום התכווצות החדרים.